Zovite me Martin.
Video sam stvari, u koje vi ne bi poverovalu.
Stvari, koje dečak ne bi trebalo da vidi.
Ali... ja i nisam normalan dečak... biše.
I ovo nije normalan svet.
Naviknite se na to.
Ovo je ono, što mi je Gospodin rekao.
Mi živimo uz njegova pravila ili ćemo da umremo...
Ili još gore.
Umrećemo i vratićemo se nazad.
Ali hajde da počnemo, na samom početku.
Bio sam kao i bilo koji drugi klinac. Imao sam porodicu.
Išao sam u školu...
i nisam verovao u Babarogu.
Ali onda se svet probudio u noćnoj mori.
...ostanite u svojim kućama i nemojte da putujete po noći...
Putem 422...
Možda bi trebalo da sačekamo.
Preuzećemo sporedne puteve, tamo ćete da budete bezbedniji.
Ne! Martine, vraćaj se nazad!
Hej!
Martine!
Kuperu?!
Kuperu...
Kuperu!
Martine, beži!
Mama?!
Želiš li da poživiš dečko, slušaćeš mene!
Ti vrišti, a ja ću da slomim tvoj vrat.
Oni su mrtvi!
Nema ničeg da se uradi u vezi toga, osim da se ubije ovaj stvor!
Možeš li da pucaš?
Pucaš li u mene, jebeno ću da te ubijem!
Dvadesetčetvoročasovna linija za nestale osobe...
...pripisuje epidemiji...
postavljena je po principu od okruga do okruga.
Telefonske linije u svim oblastima su preplavljene.
Zvaničnici se raspituju za pacijente, dok...
timovi za oporavak, čine sve što mogu...
da održe poredak na istočnoj obali...
Ponavljam, ne izlažite se opasnosti napolju, nakon zalaska sunca.
Ostanite u svojim kućama i zaključajte vrata i prozore...
Daj jebeni čekić!
Ja imam samo dve ruke, dečko. Uradi to!
Spasi ga...
Jednog dana, naučićeš da ne sanjaš uopšte.
Uzmi svoje stvari.
Dobrodošao u Zemlju Koca, mali.
ZEMLJA KOCA
Meseci su prolazili u nejasnim obrisima dana i noći.
Putovali smo istočno i zapadno, ali uvek na sever.
Što dalje od smrti.
Izbegavali smo gradove.
Gospodin je pričao da su oni bili najgori,
najteže pogođeni u početku.
Kako su se ljudi sjatili zajedno zbog bezbednosti...
kuga je marširala kroz njihove zaključane kapije...
i one su postajale smrtonosne klopke.
Kada je Vašington pao, to je bio kraj za Ameriku, kakvu smo mi poznavali.
Kad je Vlada oduvana, naši "veliki lideri" su otišli za njom.
A nada je bila napuštena.
Mi smo sada bili prepušteni sami sebi.
Ja i Gospodin.
Putovanju kroz razorenu zemlju.
Civilizacija je preživela u džepovima.
Gradovi, skroz zaključani iza ograda...
i oružjem branjeni, po celu noć.
Kultovi su se širili kao požar, preko južnih država...
čekajući na Mesiju, ali... ali on nikad nije došao.
Smrt je došla, umesto njega.
I stupila je sa zubima.
Glupavi kurac se sam uvalio u klopku.
Izgorevši na Suncu.
"Vikinški bezumnik".
To su najstariji vampiri.
Ne možeš da ih ubodeš u grudi.
Imaju grudne kosti nalik gvožđu.
Moraš da ih ubodeš u osnovu lobanje.
Vampiri...
funkcionišu iz reptilskog mozga.
To je nalik izvlačenju utikača... na kompjuteru.
Svi mi smo bili siročad.
Samo tragajući za nečim, da se održimo na tome.
On je Gospodin.
Možda je ovo razlog, zašto me vodi sa sobom.
Šta je ovo?
Ulje od belog luka.
Da li ovo stvarno funkcioniše?
Ne boli.
Dečko od "jednog udarca".
Učini to istinitim.
I Bog udari svet, rastavljajući ga...
Vi momci, odakle to dolazite?
Jug.
Napustite kola.
Da li si sredio nekog?
Oni momci su u redu, pustite ih da nastave.
Još jedan grad, još jedna blokada.
Ljudi samo pokušavaju da nastave dalje...
nadajući se, da će da se probude i da bi sve to bio samo loš san.
Oni bi mogli da se vrate nazad svojim životima...
porodicama i karijerama.
Njemu je potrebno više sveže hrane.
I neki vitamini, ako vi možete da ih nađete.
Gde je njegova rodbina?
Mrtva.
Biće mu bolje odavde.
Sa ljudima...
drugom decom.
Šta vam dugujem?
Mogla bih da iskoristim sve njih.
Dobro.
Hej.
Imate li neko alkoholno piće, u ovom gradu?
"Džejks".
Domaće, uglavnom.
Dobio je neko točeno pivo.
Pomalo je oporo, ali to neće da vas ubije.
Dečku je neophodno šišanje.
Šerif je rekao da uzmeta, šta god da vam treba.
To je na moj račun.
Da li ste prošli kroz Hagerstoun?
Imao sam porodicu tamo.
Vampiri su napolju, svuda južno odavde.
Zaista?
On ih zaista ubija, a?
Aha. Moraš da ih udariš u srce.
Probodi grudnu "ploču".
Puške ih povređuju, ali ukoliko im se ne pokida kičma, oni nastavljaju da dolaze.
Imate li neke žvake?
Da.
Kul!
- Ah, samo...
Dakle, ko si ti?
Njegov pomagač.
Gde ste se vi... gde ste se vi momci uputili?
Sever.
Uh, Gospodin kaže: manja populacija, manje krvopija.
Ček', ček', ček'...
Ne valjda u Novi Raj, zar ne?
Imali smo dasu, koji je prolazio ovuda...
i on je rekao da tamo nema ništa, nema hrane uopšte.
Rekao je da nisu to Vampiri, zbog koga treba da budete zabrinuti...
to su kanibali.
Hvala.
Ponekad pomislim, da bih mogao da ostanem u mestu, nalik ovom.
Da stvaram prijatelje, živim u "dnevnoj svetlosti"...
Samo da budem klinac.
Ali, istina je... ja ne osećam bezbednost u ljudskom okruženju.
Oni mogu da misle šta god hoće, ali Novi Raj je bio stvaran.
To je bio odgovor na sve ovo, a mi smo nameravali da ga pronađemo.
Kroz borbu na našem putu na sever, praveći otvorene teritorije.
Kao što Gospodin kaže:
"Živi slobodno ili umri pokušavajući".
Jebeš kanibale.
Kako joj je ime?
Nisam je pitao.
Zašto se ovo dogodilo?
Kako je Bog mogao da dozvoli, da se ovo desi?
Kako ovo može da bude Njegova ljubav...
Oh... oh, moj Bože!
Oh... oh, Bože!
To je okej, gospođo.
Ne! Ne!
Okej je!
- Ne! Ne! - U redu je!
Ne!
Okej je. Okej je.
Gospodine...
odakle potiče sva ova mržnja?
Nikada se nisam zapitao.
Oni ljudi, koji...
Oni su govorili, da su bili hrišćani.
Ne pravimo mi istoriju.
To ne donosi nikome nikakvo dobro.
Postavi im zamke, dečko.
Daj mi prst.
Vreme je da se ide na "pecanje".
Daj dugačku motku.
Sestra Agita.
Mislile smo da je ona umrla.
Ona, jeste.
Šta ćete da uradite?
Nameravam da ubijem ovo stvorenje.
Idi sa Bogom.
Zaključaj vrata.
"Gušteru", ne bi trebalo da bude previše teško...
Previše je debela, ne mogu da joj slomim kičmu!
Promašio si joj srce, tupavi seronjo!
Jebeni vampiri!
Prekini!
Gospodin je iskopao grob.
Mislim da se on osećao loše zbog sestre.
Jeste da je on povadio očnjake napolje, ali...
ali je čekao, dok je ona otišla da odabere cveće.
Koliko, ovih stvorova, ste vi ubili?
Nedovoljno.
A ljudi?
Ona dva muškarca?
U mojoj knjizi, silovatelji nemaju mesto za život.
Nije to naše, da sudimo.
Onda, nemoj.
Kod sledeće blokade, mi te ostavljamo.
Ti idi da spašavaš neke duše.
A šta je sa njim?
On je samo dečko.
Aha...
onaj živi.
Ali, mi je nikada nismo ostavili.
Gde je ona mogla da ode?
"Sotonini vojnici marširaju noću,
ali Bog nas nije napustio.
Oni koji veruju u Njega, nikada neće pasti...
Isus i anđeli dolaze i presuda je nad nama...
a hrišćanska armija Arijevaca, je ovde da se bori za vas.
I stvorili smo sigurno utočište, za svete među nama.
Pridružite nam se, braćo i sestre...
Dolina Lafajet šalje dobrodošlicu pravednima i čistima.
Zajedno ćemo da vodimo svet nazad u svetlost...
i istinu, Bog voli Ameriku."
JEDNA REČ
DOBRO DOŠLI NA BOŽJU ZEMLJU. Kampovi - sledeća desno.
U beznadežnim vremenima... lažnih bogova je u izobilju.
Ljudi polažu svoju veru u najgrlatijeg propovednika i nadaju se da su u pravu.
Ali ponekada, oni pogreše.
Smrtonosno pogreše.
Moje ime je Džebedaja Loven.
A vi ste ubili dvojicu mojih ljudi.
Hladnokrvno.
Onaj, probodeni u leđa...
on je bio moj sin.
Moj mali dečko.
Imao je samo šesnaest.
Plakao je za svojom majkom, tri sata... pre nego što je umro.
Bog neka da odmora njegovoj duši.
I sad, ti si mladi zelembać, finog izgleda...
Ovo je tvoj otac?
Moj otac je mrtav.
Oh, nemoj da brineš...
Mi ćemo da ti nabavimo neku religiju.
Privešću te Bogu i to na pravi način!
Dobro pakovanje...
Još uvek ćeš da poslužiš.
Što se tebe tiče, Gospodine...
Oh, da...
mi znamo ko si ti.
Ti ubijaš one koji se vraćaju nazad...
one, koji nam služe...
one, koje je Bog doveo dole, da rade njegov posao!
Ostavljajući nas, da pročistimo krv naših otaca!
I kad ovaj dan dođe...
On će da ih vrati nazad...
u miru i čistoća će da vlada na Zemlji.
Zauvek!
Amin!
Šta ti imaš da kažeš za sebe, grešniče?
Jebi se i nek se jebe tvoj bog!
Pa...
ti možeš ovo da mu kažeš lično.
Na putu si da ga upoznaš.
Dobrodošli u Njihovu Dolinu.
Poslednje stajalište za slabe od vere.
Vadite ga napolje odatle!
Ah, pogledaj ih.
Deca spasenja.
Oni dolaze na moj poziv.
Hrane se nevernicima!
Oni kažu, da je pakao hladan...
Lovče.
Nemoj da dozvoliš, da taj plamen sagori.
Odbijte, krvopije!
Kako je tvoja glava?
Gospodin?
Žao mi je.
Idi dole na potok... napuni ih.
Vrati ih nazad.
Čekaj.
Hej, dečko.
Možeš da bežiš, ako to hoćeš.
Nema ničega tamo napolju, sem zalaska sunca i "njih".
Nećeš da stigneš daleko.
Gospodin me je naučio, kako da čitam zvezde.
Mogao bih da pređem put nazad do kola,
pokupim oružje...
pronađem te manijake, što nose haljinu...
i pošaljem ih nazad tom Bogu, o kome su oni stalno pričali.
Morao sam da nastavim da se krećem.
Morao sam da se dočepam kola, pre nego što dođe noć.
Gospodin je nestao.
A ovde napolju, sam... nisam imao imao nikakvu šansu.
Koliko ima tih stvorova, tamo napolju?
Jedna.
Ali ona je zaista divlja.
Napravi neku galamu.
Hej! Unutra sam!
Hej!
Hej, hej, hej!
Dođi i sredi me!
Aha, tako treba, hajde!
Ja sam unutra!
Hej, ja sam unutra!
Heeeej!
Hajde dušo... hajde, dušo.
Martine!
Baš mrzim jebene vampire.
Bratstvu su potrebne vaše oči, sledbenici.
Postoje zločinci među nama.
Ovaj neprijatelj Amerike, hoda sa verom.
Njegovo ime je Gospodin... i putuje sa mladićem.
Oni su naoružani i opasni.
Šta se desilo?
Oni su posledni put viđeni, kako napreduju prema Lafajetvilu.
Ako budu primećeni, obavestiti o njima momentalno.
Ove akcije, neće da prođu bez nagrađivanja.
DOBRODOŠLI U LINKOLN 827 milja do Novog Raja
Mi ćemo da odemo ujutru.
Moraćemo da preuzmemo sporedan put.
Bratstvo je ostatak zablokiralo.
Ostavi to, dečače.
Hajdemo tamo preko.
Bićeš "reš-pečen" ujutro.
Hajde, Vili!
Daj mu ruku!
Šta si to doneo za trgovinu?
Antibiotike.
Neku travu.
I ove.
Prokletstvo.
Ovaj je baš veliki.
Šta je sa dečkom?
Nemam nikakvu gaziranu vodu.
Daj mu drugu čašu.
Vi zemljaci, izgledate kao da ste se nagledali nekih problema.
Ponešto...
Vampiri?
Sveti fanatici.
Aha, pa, mi ne tolerišemo religiju ili politiku, ovde unutra.
Gde je sledeća blokada?
Odmah preko planine.
Prođete dolinu Lafajet...
ali ovo je teritorija Bratstva.
Oni se ne ponašaju previše ljubazno sa strancima.
# Ja ću drhtati, kroz celu noć #
# Njen muž je bio vredan čovek #
# Samo na oko milju odavde #
Hvala.
Tamo je bilo govora, u vezi nekog lovca.
Mislilo se da ste svi vi, do sada, već mrtvi.
Ne još.
# Devojko moja, devojko moja, ne laži me #
# Kaži mi, gde si spavala prošle noći. #
# U borovini, u borovini, gde sunce nikada ne sija, #
# Drhtala bih tokom cele noći #
Hvala.
Imamo mi još jednu za vas.
Spremni, momci?
# Marija, molim te, ne ostavljaj me sad kad mi trebaš #
# Ja sam želeo... #
# Ne postoji nigde, gde ja mogu da odem #
# Moj uspon se okrenuo naopačke #
# Moja sreća dosadno kruži i napušta me #
# Ne, ja to nisam video... #
Zvala se Bela.
Njena priča se nije razlikovala od bilo čije druge.
Dom, nestao.
Porodica, nestala.
Oh... a ona je bila trudna.
Ali ja pretpostavljam, da život ide dalje.
Želela je da se dočepa Novog Raja, pre nego što beba dođe.
NACIONALNE NOVINE: "Amerika pod napadom..." "SLOM..."
Zdravo.
Skemp! U potkrovlju!
Uradi to!
Probodi kučku!
Probodi kučku! Pustiću je i ona će da pojede tvoju bulju!
"Skemp".
Ovako je Gospodin nazivao decu vampire.
Ali, ona je bila samo dete...
iako nije za Gospodina... ja sam možda postajao ovakav.
GDE SI TI, GOSPODINE?
Napolje iz jebenih kola!
Diži svoje ruke na glavu!
E, ovo je fin pogodak, klinac.
Jebiga...
Hej, hej!
Šta se, pakla mu, tebi desilo, čoveče?
Jebeno Bratstvo me izbacilo napolje iz kamiona.
Kao vampirski mamac.
Ovo je njihova teritorija.
Hajde da odjebemo odavde.
Ja sam bio u marincima.
Dobio sam poziv da se vratim iz rata, kad je to počelo.
Šta se desilo sa ratom?
Niko nije preostao da se bori...
Bliski istok je nestao.
Vampirska zemlja.
Kako to, da si ti završio ovde?
Bili smo raspoređeni, da nadziremo evakuaciju u Kanadu.
Održavanje mira.
Ali nismo mogli da ga održimo.
Većina trupa je napuštena, pokušavajući da se dočepaju kuća, do svojih porodica.
Pretpostavljam da ste čuli, predsednik je mrtav.
Koji je čmar, sada predsednik?
Jebe mi se.
Kako ja to vidim,
mamojebi su se osigurali, a nas ostavili sa našim kurčevima u našim rukama.
Dušo, nemoj da plačeš...
Tatica će da se pobrine da ne mora...
Molim vas, pomozite!
Ne!
Molim vas!
Treba mi lekar!
Beba dolazi!
Odakle ti to, pakla mu, dolaziš, devojko?
Putovala sam sa tri čoveka, ali oni ne mogu da mi pomognu.
Gde su ti oni?
Tačno iza tebe.
Trebalo bi da budeš glumica.
Šta to oni rade?
Oni su se izvukli napolje iz blokiranih gradova, sa zarobljenim vampirima.
Razbijaju kamione na putnim blokadama i puštaju vampire da obave njihovu stvar.
Čak su na gradove, srušili par aviona natovarenih sa vampirima, u početku.
Ovako je preuzet i Vašington.
Proveri onog drugog.
Š'a ima, Kleme?
Ovo je tvoj dečko, Kleme?
Sranje!
Gde je žena?
Kučka je kidnula.
Mi smo samo pokušavali da je zaštitimo.
Beži!
Vampiri su mogli da namirišu krv sa milja udaljenosti.
Gospodin je to znao.
A takođe i Džebedaja Loven.
Mogao sam to da kažem, po pogledu u njegovom oku.
JEDAN JE ŽIV U PODRUMU Mi smo se kretali na sever.
Daleko od Bratstva,
zaobilazeći Adirondaks.
Manji gradovi, manje ljudi.
NA SEVER DO NOVOG RAJA
Nismo, još uvek, videli nikakve vampire.
Gospodin je pričao, da je isuviše hladno za njih, ovde gore u planinama.
Oni su bili hladnokrvni.
Nalik reptilima.
Kad smo udarali ravnicama, oni bi se vraćali.
Ako primate ovaj signal,
približavate se granici Strivingtona...
pod zaštitom, Dobrovoljačke milicije Sjedinjenih Država.
Svi oni koji traže utočište...
biće procesuirani i razmatrani, u skladu sa tim.
Oružja će da budu konfiskovana...
KONTROLNI PUNKT
Biće vam vraćeni, kad budete odlazili.
Odakle ste vi došli? - S juga.
Lafajetvil.
Nekih nevolja sa Bratstvom?
Ništa, sa čim nismo mogli, da se pozabavimo.
KONTROLNI PUNKT
Oni su preimenovali svoj grad u Strajvington.
To je svima rečeno.
To mi je dalo nadu za ljudski rod.
To mi je dalo nadu za Novi Raj.
Ponekad... nada je sve što ti preostaje.
"POZDRAV OD BRATSTVA!"
I sve to je bilo okončano, ovako.
Sva ova dobrota...
razorena od strane nekih hrišćanskih ludaka, koji bacaju vampire sa neba.
Mi ostajemo upravo ovde, do jutra.
Fino za mene.
Kako si, mama?
Ona je gotova.
Tvrda, stara dama.
Popela se tim stepenicama i nije rekla ni reč.
Prokleto Bratstvo, usranih buntovnika.
Desetoro mrtvih.
Mi sada držimo stvari pod kontrolom.
Moraćemo da podignemo ovo mesto i pokrenemo ga u kratkom roku.
Sigurni ste, da nećete da se zadržavate okolo, za neko vreme?
Mogli bi da upotrebimo nekoliko dobrih ljudi.
No.
Mi idemo napred na sever.
Držite se sporednih puteva.
Oni su jedini način da izađete odavde.
Bratstvo poseduje ostatak.
Srećno vam bilo.
Hvala.
Otišli bi daleko.
Ali nismo znali ono, što je čekalo na nas.
Ali sve bi trebalo da bude bolje, od onog što smo ostavili za sobom.
Barem sam nastavio da ubeđujem sebe u ovo.
Ali, kad god sklopim svoje oči...
nastavio sam da viđam, mrtve noge male devojčice...
kako štrče napolje, ispod one cirade.
Oh, jebiga.
Šta je to?
Jebeni hladnjak.
Možeš li to da popraviš?
Ne, ovog puta.
Mrtav je.
Svi pokupite svoje stvari.
Jedna nedelja u šumama i mi smo postajali drugačiji ljudi.
Mali razgovori su prestali.
Radili smo kao tim, svaki na svom zadatku.
Bilo je hladno ovde u "toplim prolazima", ali bar nismo viđali bilo kakve vampire.
Šuma baca neku vrstu magije, preko nas.
Udaljen od ljudi...
prestao sam da ramišljam u vezi prošlosti.
I u vezi moje porodice.
Pronašao sam novu.
Misliš li da ćemo da uspemo?
Samo sam zabrinut u vezi devojke.
Ona nas potpuno usporava.
Nema vetra.
"Bezumnici".
Trči!
Hajde! Moramo sada da bežimo, hajdemo.
Pokret!
Ona dolazi!
Ne, ne, ne! Šta to radiš?!
Šta to radiš?! Moramo da idemo!
Nastavi da se krećeš!
- Molim te, molim. Moramo da krenemo! - Treba mi sekund!
Sestro?!
Imam te, imam te! Samo još malo dalje.
Hajde, nastavi kretanje.
Ona dolazi!
Nastavi dalje.
Hajde, moramo da idemo!
Moramo da idemo brže!
Hajde, jebači.
"Gospod je moja snaga."
"Moj Gospod je moj..."
"Oče...
oprosti mi."
Martine... hajdemo.
Ja ne mislim da ona dolazi, Martine.
Hajde.
Putovali smo danima i do sada, ne videsmo nijednu dušu.
To je bilo, kao da su ljudi jednostavno iščezli.
Ali Gospodin nije hteo da preuzme bilo kakav rizik.
VANREDNO STANJE PROGLAŠENO U DRŽAVAMA
Šta nije u redu?
Ništa.
Samo postajem sve stariji i uplašeniji.
Ti si okej?
Oh, jesam...
Beba se upravo ritnula, okej sam.
Evo, daj mi tvoju ruku.
Možeš da osetiš? - Aha.
Pusti mene da ga proverim.
Evo, daj mi tvoju ruku, čekaj.
Ovaj klinja ima jak udarac!
Ona će kao: "Pustite me napolje, želim da upoznam sve!"
Probudite se!
Uzimajte svoje čizme i spremite svoje oružje.
Vili nedostaje.
Nešto je mrtvo.
Sveže je.
Isuse! Jebote...!
Oh, jebote!
Jebiga!
Oh, moj Bože!
Hajde. Hajde.
Hajdemo. Moramo da idemo. - Ne mogu.
Hajde.
Od sada, držite oružje uz sebe, blizu i spremno.
Ova "stvar" je odvela Vilija daleko, da ga ubije.
Imao je okolo naše zamke.
Šta ti to govoriš?
Ovaj koristi svoj mozak.
Video sam poprilično mutiranih vampira...
ali nikad ranije, nisam video "mislioca".
Bili smo na ulasku u ravnice.
Novi Raj je neposredno iza planina.
Bili smo mu sve bliže.
Ali do sada, ni traga od bilo čega...
živog, u svakom slučaju.
- Ti si okej, devojko? - Ja...
imam grčeve...
Moja leđa me bole, stvarno gadno.
Ja samo...
moram da sednem na minut.
Žao mi je.
- Moramo da nastavimo da se krećemo. - Ne mogu.
To je okej.
Imam te.
Okej si?
Moj tatica je uobičavao da me nosa ovako, kad sam bila mala.
Ja nisam tvoj tatica.
Ti i nisi tako teška guzica, znaš?
Pusti je da spava.
Neophodno joj je.
Po dnevnom svetlu, napravićemo izvesnu rastojanje između nas i ovog mesta.
Šta ćemo mi da radimo, kad beba dođe?
Oh... jebote.
Jebiga.
Ovuda. Blizu je.
To je ona.
Čekaj!
"Navlači" nas, dečko.
Teško sranje!
Naiskap, dečko!
Ja sam osvetoljubiv bog!
Oko za oko!
Zub za zub!
Sin za sina!
Ovo je između tebe i mene, ti krvopijski kučkin sine!
Kad si me ostavio "za njih", ja sam se molio.
Molio sam se i Bog je slušao.
Tako da, kad su oni došli po mene...
oni gladni...
ja sam dao svoju krv... dobrovoljno, lovče.
Hvala ti.
Ja sam tvoj Bog... sada!
Fin pokušaj, dete.
Probaj ovo, jebaču!
Bilo bi vreme da naučiš kako da voziš.
Skoro da smo tamo.
Skoro.
"Skoro" je velika reč.
Jebiga.
Ostanite baš tu!
Ne mrdajte!
Hvala vam.
Vi momci izgledate, kao da ste iz pakla.
Sranja se dešavaju.
Aha, sigurno se dešavaju.
Ali moja mama je uobičavala da govori:
"Stvari su onakve, kakve jesu. Navikni se na njih."
Pametna žena.
Ona je vlasnik ovog mesta.
Poslednje stajanje pred pustinjom.
Sahranila sam je tamo pozadi i bila sam "na svoju ruku", još od tada.
Osim za "njih".
To je dobro gađanje.
Mnogo prakse.
Ja bih da bacim pogled okolo.
Kako je tvoje ime?
Martin.
Ja sam Pegi.
Prošlo je podosta vremena, od kada nisam videla dečaka.
Hajde.
Moraš da sačekaš, dok ih ne bude više unutra...
Šta to nije u redu sa njima?
Ponestaje im hrane, tako da su oni...
mršaviji, ali i opakiji.
To nas sada "miriše".
Oh, sranje.
To je ponovo Volter.
Išla sam u srednju školu sa njim...
i nisam bila u stanju da dobijem čist pogodak.
Ti si takav čmar!
Ja ću da ga sredim.
Martine!
Ne, stoj!
Ulazi unutra! Šta to pokušavaš?!
Martine!
DOBRO DOŠLI U KANADU srećan put... NOVI RAJ